ПЪРВО УБИЙСТВО
Върни ми парите!
Спипах те!
Да!
Ей, какви са тия кукли, Бийман?
Заповядай.
Ето ги.
Чакат ни.
Не слушаш. Не знам защо, но не слушаш.
Днес вече съм назад с осем милиона от петрол...
защото някакъв блогър твърди, че Китай ще заложи на слънчева енергия.
Уил, това е огромен риск. Твърде сте уязвими.
Няма значение. - И сте свръхзадлъжнели.
Не ми пука колко остава до спасяването на света.
Увеличи позицията ни с още 150 пункта, преди другите да видят колко е зле.
Лора е на телефона. - Благодаря.
Здравей, скъпа. - Дани е в кабинета на директора.
Какво? - Пак са го ударили.
Добре ли е? - Да, но има нужда от баща си.
Точно сега ли?
След час имам операция. - Няма ли друг дежурен лекар?
Бил е тук, но предпочитам да не го викам пак.
Ще разместя няколко ангажимента. Ще отида да го взема.
Чудесно. Благодаря ти, скъпи. - Да, чао.
Срещата със саудитците за днес ли е? - Да, 15:00 часа.
Свържи се пак с Лора. - Добре.
За четвърти път тази година, Уил.
Уил, какво правиш там?
Отиваме на пътешествие.
Премести го за следващата седмица.
Ще се погрижа. - Супер.
Приятно пътуване. - До понеделник.
Готов ли си, хлапе?
Татко ме заведе на първия ми лов, когато бях наполовина на твоите години.
Не знам, тате. - Хайде, приятел, ще ти хареса.
Тръпката, чувството за постижение.
Казах ти, ще го направим чисто.
Един изстрел, без болка, без да страда. - Откъде знаеш, че няма да страда?
Кога за последно са те прострелвали с пушка?
Е, ще видиш къде израснах.
Поне първите десет години.
И за първи път, откакто беше бебе, ще видиш леля Доти.
Окръг Ликинг Улица "Сух Поток"
Всичко готово ли е? - Да.
Божичко. Шегуваш ли се?
Марвин Хауъл. Това е началникът на полицията, Дани.
Даже беше приятел на баща ми преди злополуката.
Някога излизаше и с леля ти Доти.
Дайте си шофьорската книжка.
Били Бийман? Ти ли си?
Просто Уил, сър. - Уилям, нали?
Но всички те наричат Били?
Спомняте си? - Да.
Това е семейството ми, жена ми, Лора. - Как сте?
Синът ми, Дани. - Здрасти, Дани, как я караш?
Той е много умно хлапе. - Съжалявам за маневрата. Не внимавах.
Аз съм добре, ти си добре, ти също.
Какво те води у дома? - Ще прекараме уикенда у Доти.
Ще покажа на Дани откъде съм.
Ще го каляваш?
Ще ти хареса, младежо. Това градче е прекрасно.
Пожелавам ви приятно прекарване.
Благодаря. - Само ще ви помоля за една услуга.
Бъдете нащрек. Имахме проблеми в банката,
и съветвам всички да внимават, докато не бъдат разрешени.
Добре, ще внимаваме. - И...
...карай внимателно. - Благодаря, сър.
Хайде, хлапе.
Кой е гладен? Хладилникът е пълен и къщата е готова.
Даниел, ела да прегърнеш чудесната си леля!
Хайде, прегърни я. - Моят малък мъж!
Боже, мина много време!
Лора, скъпа. - Здравей, Доти.
И ето го любимия ми племенник!
Единствен племенник. - Че кой ги брои?
Нали утре няма да караш това нещо? - Напротив, защо не?
Ще затъне, преди да сте тръгнали. Вземи пикапа. Ще се справи с всичко.
Здрасти, Марв, как е? - Как си?
Имаш ли да ми казваш нещо?
Хиляди години... мъжете са гледали на лова като нещо...
много повече от средство за оцеляване, Дани. Това е...
тест за характер и смелост.
Самият акт на проследяване на друго живо същество, Дани...
и това да имаш волята и умението да сложиш край на живота му.
Добре, може би това ще помогне.
Еха, яко!
Това беше пушката на дядо ти.
Завеща ми я, когато умря.
Един ден, когато си готов, ще бъде твоя.
Може ли да я подържа? - Разбира се, хлапе, затова сме тук.
Но първо има някои правила.
Всъщност са три правила. Безопасност, безопасност и безопасност.
Разбра ли? Това е опасно оръжие. Обещай ми, че много ще внимаваш.
Обещавам. - Сериозен съм.
Аз също. - Добре, нека ти покажа как да я държиш.
Сега, хващаш я тук с лявата си ръка...
...и подпираш приклада в рамото си, точно така.
Така се подготвяш за стрелба.
Предпазителят е включен, но никога не слагай пръст на спусъка,
докато не си готов да стреляш, ясно?
Добре. Ето така се зарежда патрона.
Нарича се придърпване на затвора. Виждаш ли? Ето така.
Сега си представи, че огромен Белоопашат елен излиза от храстите.
И то напълно развит, 125-килограмов екземпляр, истински трофей.
И имаш чиста възможност за изстрел, само за секунда.
Прицелваш се, така че да е в средата на мерника.
Поемаш дълбоко дъх, успокояваш се...
...и тогава... - Какво?
Тогава ще разбереш какъв си всъщност.
Искаш ли да опиташ?
Е? - Да.
Добре, да го направим. Ето.
Това е заредено оръжие. Предпазителят все още е включен.
Когато си готов.
Всичко е наред. Първият изстрел е за упражнение.
По дяволите. - Нищо, не е лесно. Опитай пак.
Добре, Дани. Не бързай.
Не бързай, искам да се съсредоточиш.
Браво, момчето ми!
Браво, приятел. - Благодаря.
Нека опитаме пак, с отворени очи. - Добре.
Вечерята е готова!
Полека, Дани. Никога не насочвай оръжието си към друг човек!
Безопасност, безопасност, безопасност. - Добре. Хайде да хапнем.
Добре.
Хайде, хлапе.
Какво има? - Знаеш какво мисля.
Дани е такъв, какъвто е. Не е нужно да се променя.
Това че го тормозят не го прави слаб или лош.
Проблемът е с побойника, а не с Дани. - Никой не се опитва да го промени.
Но той трябва да се научи как да се защитава и да не го мачкат.
Ако отидете на лов и той не иска да дръпне спусъка, не го карай.
Ей, хлапе.
Хлапе, време е да се събудиш.
Дори не е съмнало.
Кой превари, той елен ще завари.
Хайде.
Радвам се, че сме тук.
Едни от най-хубавите ми спомени за дядо ти са ловуването в тези гори.
Виж това. - Яко.
Да ти вдигнем качулката. Спипах те!
Хванах те. - Стига, тате.
Хайде.
Дръж качулката вдигната.
Какво е това?
Ловна вишка.
Ловците ги строят, за да наблюдават незабелязано плячката си.
Понякога прекарват дни в тях, чакайки подходящия елен.
Това не е честно.
Това няма нищо общо с честното.
Да спрем тук.
Пийни си.
Всъщност не сме толкова далеч от колата.
Там има път, по който ще се върнем, щом отстреляме елена.
Стига, тате, тук сме цяла сутрин. Нищо не видяхме.
За никъде не бързаме. Търпение, приятел.
Тате.
Тате. Тате.
Виж.
Залегни.
Добре... Зареди патрон в цевта.
Поеми дълбоко дъх.
И когато си готов... всичко зависи от теб.
Добре.
Всичко е наред. Дай ми я.
Сигурно са онези с АТВ-то. Продължавай.
Какво става, тате?
Всичко е наред, няма нищо. Остани тук за малко.
Казах ти, на сигурно място е.
Майната ти, не се разбрахме така. - Да, но на мястото за среща имаше кола.
Кълна се, мъжът вътре погледна право към мен.
Паникьосах се и скрих сака. - Къде го сложи?!
Слушай... не трябва ли да изчакаме седмица, или две?
Сега, когато ни издирват? - Знаеш ли, че ти си едно тъпо копеле?
Майната ти.
Трябваше да се досетя, че ще ги свиеш. - Не ги свих, доставката се обърка.
Искаш ли ги днес?
Ще те заведа там.
Само ми дай моя дял и се разделяме.
Точно както планирахме. - С този план е свършено.
Новият план е, че имаш пет секунди да ми кажеш къде е сакът!
Да бе, ще те заведа. И без това просто ще ме убиеш.
Оппаля! - Нали знаеш, че си тъпо копеле?
Сега никой не няма да ги вземе.
Дани.
Кой е там?
Знам, че там има някого. Излез! Казах, излез!
Дани, всичко е наред. Чуваш ли?
Знам, че си там, излез!
Излез!
Тате!
Дани! Дани, стой там!
Да ме вземат мътните. - Тате!
Стой там! - Тате, виж!
Виж, той е жив!
Дани, веднага ела тук!
По дяволите. По дяволите.
Ето, вземи я.
Какво правиш? - Водя го при мама.
Ами онова, което захвърли? Видях къде отиде.
Кръвта му изтича, хайде! - Да го вземем ли?
Даниел, хайде!
Лора!
Момчета?
Боже, какво се е случило? - Простреляха го. Дани, донеси кърпи.
Кой е той?
Нямам представа... Просто се появи в гората.
Направи нещо. Изгубил е много кръв. - Ти ли го простреля?
Не! - Дани?
Не! Беше с друг мъж.
Спореха за нещо, и онзи просто го застреля, от упор!
Защо? - Не знам.
Май му дължи пари. - Къде е другият?
Дани, иди да играеш на някоя видеоигра. - Уил, къде е другият?!
Убих го.
Застрелял си човек пред сина ни? - Нямах избор. Видяхме какво стори.
Щеше да ни застреля, беше самозащита.
Ти не беше там. Направих каквото трябваше!
Сега ще помогнеш ли на този тип, преди да умре?
Трябва да отиде в болница. - Няма време. Най-близката е на час път.
Ще повикаме хеликоптер. - Знаеш, че не му остава много време.
Направи нещо. Ей, събуди се!
Събуди се! - В чантата ми има превръзки и марля.
Добре.
Това ще боли.
Той е добре. Ти как си?
Добре съм.
Ще отида у Доти и ще повикам линейка.
Лора. Чакай малко.
Какво? - Слушай, сега само ние знаем за това.
Да изчакаме да се събуди и да ни каже какво е станало.
Защо си толкова притеснен? Няма да има проблем, щом е било самозащита.
Той беше ченге. Лора... Мъжът, когото застрелях, беше проклето ченге.
Веднага пусни сина ми.
Не мога, господине. Нужен ми е.
За какво? - Пусни оръжието.
Остави оръжието!
Добре, добре.
Казва, че знае къде е ключът. Трябва ми повече, отколкото можеш да разбереш.
Скоро там ще гъмжи от ченгета.
Трябва да стигна там. - Добре. Вземи мен вместо него.
И аз видях къде падна.
Той е просто хлапе. Не очакваш да си спомни точното място, нали?
Ще рискувам.
Добре, тогава всички отиваме.
Доти!
За риба съм. Ще се върна след обяд.
Всичко е наред, приятел.
Просто се качи отзад.
Закопчай колана, хлапе. - Добре.
По-бързо, гражданче.
Уил!
Добре ли си, Дани? - Да, тате.
Знаеш ли къде отиваш?
Да.
Ще ми кажеш какво се случи в гората?
Изглеждате мили хора.
Надявам се да стигнеш до мястото, преди ченгетата.
Ако успееш, вероятно ще се приберете вкъщи.
Защо не оставиш сина ми тук? Събра му се достатъчно за един ден.
Хайде, човече.
Не искам пак да вижда трупа.
Благодаря.
Приятел, ще останеш тук. Веднага се връщам.
Заключи вратите, и бибиткай възможно най-силно, ако видиш нещо.
Добре.
Не мога да те оставя да избягаш, нали?
Тук е. - Заведи ме точно на мястото.
Не мърдай!
Стечъл.
Не го прави.
Не го прави. Моля те. - Донеси ми ключа.
Мамка му!
Намери таблото с обяви за работа пред "Ърл". Среща там.
Среща там!
По дяволите, синът ми е вътре!
Тате!
Сложи си колана.
Мамка му!
Залегни и не се надигай!
Престани. Ще поиграем една игра. Нарича се "Царете на хаоса".
По дяволите. - Не стреляй!
Моля те, спри! - Залегни и не се надигай!
Тате!
Не мърдай!
Синът ми е в тази кола.
Имаше ли още един полицай с този мъж?
Да... Той е мъртъв.
Съжалявам.
Дани.
Христо Кожухаров - Copyright
Срамота.
Лора, ела.
Говори ли с някого за сутрешната случка? - Не, Доти не си беше вкъщи.
Сигурна ли си? Какво каза на ченгето, което те докара?
Нищо.
Никой друг не е видял? Никой не е чул изстрели?
Слушай...
С Дани не сме се връщали в хижата тази сутрин, ясно?
Добре. - Излезли сме на лов...
И от тогава до сега не си ме виждала.
Не знаеш нищо за прострелян човек, или за зашиване на рани.
За какво говориш? - Мога да върна Дани.
Как? - Предложи ми размяна.
Като откуп? - Преди да го прострелят...
хвърли ключ в храстите. Ако му го занеса...
ще пусне Дани. - Тогава го направи!
Да, но нито дума на ченгетата, докато Дани не е в безопасност.
Просто го върни.
Уил Бийман?
Два пъти за два дни? Ще ми кажеш ли какво става тук?
Да. Бях извел сина си на лов... когато изневиделица изскочиха двама мъже.
Първият ме изненада, взе ми Ремингтън-а. - Името му е Ливай Барет.
Никога преди не си го виждал?
Да ти е казал или дал нещо?
Като например?
"Ремингтън"-ът не е ли старата пушка на баща ти?
Значи Ливай ти отнема пушката и я насочва към моя полицай?
Да, и двамата стреляха едновременно.
Полицай Стечъл стреля, няколко куршума отидоха встрани от плевнята.
Колко време мина, преди да дойде Ричи? - Не знам, може би пет минути?
Казва, че момчето вече е било в колата. Нещо не се връзва.
Ами, след като Ливай беше прострелян...
беше доста зле, и отиде там да поседне и да се съвземе...
и пратих Дани до колата да вземе аптечката, и така го завари Ричи.
Това е полицай Том Дейвис. Един от най-добрите ми хора.
Той ще се погрижи за вас, докато не намерите сина си.
Добре.
Колко време ти отне да изкачиш хребета? - Няколко минути.
Чу ли изстрели, докато се изкачваше?
Тук има нещо гнило.
Мислиш, че работи с Ливай... - Мисля, че лъже, но не разбирам защо.
Остани с него, аз ще се оправя с Ливай.
Слушай, няма да те нараня.
Така казват всички похитители.
Откъде знаеш? - Гледам телевизия.
На колко години си? - Единадесет. Къде ме водиш?
Никъде.
Просто се опитвам да остана жив. - Защо съм ти нужен?
Сключих сделка с баща ти да ми донесе ключа.
Няма причина да го направи, ако те пусна.
Ами ако не го донесе? - Ще го донесе.
Но ако не го направи?
Не съм мислил толкова напред.
Тогава ще започнеш да ме нараняваш.
Защо онова ченге те простреля?
Това са неща за възрастни. - Като правенето на бебета?
Да... Като правенето на бебета.
Какво правим? - Тук ли? Ще повървим пеша.
Дано си прав за това.
Какво искаш да направя, да им кажа, че съм убил ченге?
Виж, веднага щом мръкне...
ще отида за ключа и ще намеря Ливай.
Той е само момче, Уил.
Той е умно хлапе. Ще се оправи.
Ще оправя нещата, обещавам.
Имаш ли си любима игра на това чудо? - Да, имам много игри.
Коя ти е любимата? - Не знам.
Там където отиваме имам няколко страхотни игри.
"Инстинкт на убиец" още ми е любима. - Нашите не ми позволяват да я играя.
Още неща за възрастни?
"Инстинкт на убиец" си струва чакането.
В нея има баси яките неща.
Извинявай. Не бива да ругая.
Болеше ли? - Кое?
Да те прострелят? - Да. Егати зверската болка.
Да му се не види... пак изпсувах.
Ето те и теб!
Кой е този, по дяволите? - Дани.
А ти би трябвало да следиш новините. - Току-що проверих, нищо ново.
Сигурна ли си? След преживяното днес, мислех, че от CNN вече ще са довтасали.
Божичко! - Майка му ме закърпи.
Трябва да пишкам. - Моля, заповядай, от тук.
Не плаши детето.
Все още няма заподозрени за обира в банка "Гранвил".
Полицията обещава да върне всичките 2,3 милиона, въпреки че са застраховани.
"Няма да бездействаме", подчерта началникът на полицията, Марвин Хауъл.
Той не може да остане, ще ни намерят. - Ще останем, докато не получа ключа.
Просто ми се довери, знам какво правя.
Да не си пропаднал?
Дани, веднага излез.
Дани!
Ето те. Помислих, че може да си опитал да се спуснеш през канализацията.
Това е майката на Адел. Кажи здравей, Мейбъл.
Какво й има?
Какво ли не. Диабет, начална хронична бъбречна недостатъчност...
36-килограмов тумор в червата. - 36 кила? Тежи повече от мен.
Не може да си позволи нужното лечение, дори със здравни осигуровки.
Ами... Хайде. Ще ти покажа игрите, за които ти говорих.
Даръл, Ливай е. Да, имам нужда от услуга.
Знаеш ли таблото с обяви за работа пред "Ърл"?
Да, точно то. Запиши следното.
Стъмни се достатъчно. Ще потеглям. - Просто го върни у дома.
Ще го върна.
И Уил, ако срещнеш Хауъл...
просто... бъди внимателен.
Обирът е най-голямото престъпление в Гранвил от десетилетия,
и той ще го разреши, по един или друг начин.
Вземи джипа. - Благодаря, Доти.
Полицай. - Дай ми ключа.
Какъв ключ?
О, този ключ.
Добре.
Заповядай.
Какво... по дяволите?
Бийман... Мъртъв си, Бийман!
Тази вечер не ти върви с ключовете. - Ти си мъртвец, Бийман!
Бийман! Бийман! Кълна се...
Как изобщо направи това? Тези са много добри.
Да му е... се не види.
Да!
Знаех, че ще ти хареса. - Не казвай на баща ми.
Това е нашата тайна.
Защо обрахте банката?
По същата причина като всички обирджии. Пари.
Мислех, че делът ми ще покрие лечението на Мейбъл, докато не се оженя за Адел.
Мейбъл е единственото й семейство.
Щом е важна за Адел, е важна и за мен.
Е, какво се обърка при обира?
От самото начало не беше наред.
Трябваше да се досетя, че ще ме натопят.
Трябваше само да пропълзя през тунела, който са изкопали и да напълня сака.
Бяха се погрижили за всичко останало. Алармата, камерата, самата плячка.
Бронираният камион минава през града всеки втори четвъртък с над $ 2 милиона.
Снабдява града, на всеки две седмици. И така от 50 години.
Значи те спипаха?
Излязох без проблем от банката, но...
когато отидох до старата мина, за да направя доставката, там имаше кола.
Мястото е затворено от 10 години. Трябваше да е празно.
Вероятно някой шофьор просто си подремваше, но...
здраво ме изплаши. Офейках.
Вероятно най-хубавото нещо, случвало се в живота ми.
Защото сега знам, че Стечъл щеше да ме убие, в мига щом му дам сака.
Ето. Не се тревожи за това. Реванш.
Баща издирва сина си Отиди до ул. "Полумесец", бялата къща
Мястото е претършувано, сър. - Вероятно от Чарли.
Домът на гаджето му също ли е празен? - Никой не е виждал Адел от четвъртък.
Ливай има ли близки, които да разпитаме?
Той обича самотата. А и не мога да разбера защо е взел момчето.
Получил си е парите. Защо му е заложник?
Да не казваш, че в апартамента няма нито едно полезно доказателство?
Не, освен ако Ливай няма рак, за който не знаем.
Тук има купчина брошури за отстраняване на тумори.
Рак?
Началник Хауел, първа линия.
Марвин, как мога да ти помогна? - Имаш ли пациент на име Ливай Барет?
В списъците с раковоболните? - Знаеш, че не мога да ти кажа.
Лавърн, това е неофициално, както винаги.
Не, никъде няма Ливай Барет. - Ами Адел Феншън?
Няма Адел Феншън. О, чакай. Имаме Мейбъл Феншън.
"Лице за контакт" е дъщеря й, Адел Феншън.
Има ли някой вкъщи?
Веднага хвърли пистолета!
На пода. Веднага!
Какво правиш тук, по дяволите?
Просто се опитвах да намеря сина си.
Сам ли си?
Че кого друг да доведа? - Нали ти казах да чакаш обаждането ми?
Смяташ, че не си върша работата? - Не, не е това...
Как разбра за това място?
Ами... просто поразпитах в града за Ливай.
Наистина ли? Поразпитал си?
Звъня от врата на врата, като амбулантен търговец?
И какво смяташе да направиш, щом дойдеш тук?
Учтиво да помолиш Ливай да ти върне сина?
Или може би първо ще го застреляш?
Освен ако нямаш нещо друго за изтъргуване.
Това ли е? Имаш нещо, което Ливай иска?
Не, не, не.
Точно като баща ти. Сега го виждам.
Искам да ме чуеш много добре, Били.
Остави ме да си свърша работата, и това ще приключи добре за всички.
Какво й има?
Сега най-големият й проблем е, колко неотзивчива е.
Какво?
Още веднъж, малко по-силно, скъпа.
Жадна.
Тя е жадна.
Ами... защо не каза?
Ще ти донеса вода.
Боже Господи.
Началник Хауъл? Питърсън е.
Какво има, Питърсън? - Относно Уил Бийман, сър.
Смятаме, че лъже за сутрешната стрелба.
Мини на защитен канал четири.
Знаеш ли къде е синът ми?
1) Пощата 2) Тук; Ела сам!
Открихме двете гилзи, изстреляни от Чарли. Бяха далеч една от друга.
Смятаме, че Чарли е прострелял Ливай, отишъл е до плевнята и пак е стрелял.
Тоест малко вероятно Ливай да е стрелял с пушката?
Точно така.
Добра работа, полицай.
Христо Кожухаров = Copyright =
Заповядайте, чаша светло Гранвилско пиво за вас.
Къде отиде?
Къде отиде?!
Тук горе е.
Изгубих си "Айпод"-а. - Какво?
Май е изпаднал от джоба ми.
Нищо, сигурен съм, че вашите ще се бръкнат за нов.
Искам при мама и тате. - Обещавам, скоро ще ги видиш, приятел.
Ето.
Почти не познавам баща ти, но онова, което стори на Чарли...
...не е лесно нещо. И той го направи, за да те защити.
Мислиш ли, че не може да те открие в гората?
Всичко ще свърши, веднага щом дойде.
Това ще е готина история, която да разказваш на приятелите си в училище.
Нямам много приятели.
Тогава ще е готина история, която да използваш, за да се сприятелиш.
Повярвай ми.
Ей, кой не би искал да е приятел с кораво хлапе като теб?
И... виж...
...ето го моя бункер.
Къде?
Именно.
Ето, седни, Дани.
Мамка му!
Пощенска станция
Пусни сака! - Шегуваш ли се?
Пусни сака.
Арестуван си.
Нима, за какво? - За убийството на полицай.
И подпомагането на банков обир, идиот!
Човече, бъркаш.
Знам, че това не изглежда добре, но...
Мога да обясня. - Да. Върви!
Да, вярно е. Аз убих Чарли Стечъл.
Но беше самозащита. Опитвах се да защитя сина си.
Видяхме го как застреля Ливай, без провокация.
И после погна мен и Дани. Щеше да ни убие!
А Чарли и Ричи са извършили обира с Ливай.
Млък. Малко вероятно. Братята Стечъл са сред най-добрите ми полицаи.
Няма друго обяснение защо всички са били в гората.
Да, ще проуча това, щом всичко свърши.
Какво е това? Прилича на карта за среща.
Не е така. Ливай ми каза да дойда тук, и да взема парите вместо него...
и настоя да не казвам на ченгетата, какво трябваше да направя?
Кажи на ченгетата! - Стига.
Защо изобщо опитваш подобно нещо? - Не съм. Искам да върна сина си жив.
Какво? Търсиш нова тръпка? - Не слушаш.
Ливай Барет взе сина ми, защото съучастниците му...
твоите проклети полицаи, щяха да го убият.
Моля те, парите са единственият начин да си върна Дани.
Защо не му платиш от собствения си джоб? - Защото не поиска това.
Естествено, предпочиташ да му дадеш чужди пари.
Остави ме да взема парите и да си прибера детето.
Моля те. И щом е в безопасност, може да правиш каквото искаш с Ливай.
Хей! Не ти решаваш.
Готов ли си да вземеш сина си?
Няма ли да ме арестуваш? - Ливай те очаква на сутринта.
Колкото повече чакаме, толкова по-подозрителен става.
Ще помисли, че няма да дойдеш, или си отишъл в полицията.
Ще действаш сам, без подкрепление?
Имам теб и парите. Какво друго ми трябва?
Да вървим.
Не те виня, че не я грабна.
Не е лесно да си този, който държи всички козове.
Имаш късмет, че не избягах. - Че къде щеше да идеш?
Ние сме в пущинака, хлапе. - О, гърбът ми.
Защо не събереш дърва за огрев. Донесох закуска.
Лора!
Лора, скъпа, закуската е готова!
Лора?
Ало?
Какво?
Идвам.
Значи тук се кри Ливай през цялото това време?
Претърсихме щателно този район. Знаеш ли историята?
Той стоя там близо половин година. Заради него ме критикуваха в медиите.
Градът едва ли не го подкрепяше.
Истината е... че се насладих на всеки един миг от това.
Въодушевлението от проследяването на плячката.
Хемингуей го е казал най-добре:
"Не съществува лов, който да се мери с лова на човек."
Ти май вече си вкусил малко от това, а? След убийството на Чарли.
Проклет идиот.
Ричи, Том е, обади се, край.
Стечъл, къде се намираш?
Млъкни, кучко! - Ричи, Том е, обади се, край.
Какво правехте с баща ти в гората?
Заведе ме на лов.
Белоопашат елен.
Искаше ти се да си голям ловец, а? - Не.
Тогава... защо те учеше?
Гражданчето и синчето му се сближаваха, а?
Има едно дете в училище, което... постоянно ме бие.
И той сметна, че ловът ще...
Не знам.
Опитах се да му кажа, че идеята е глупава, но той не ме слуша.
Жалко...
Особено след като вече имаш нужното, за да се справиш с побойник.
Вярно е.
Побойниците преследват едно нещо... сплашване.
И те се хранят от страха.
Ако им отнемеш това... веднага ще ги спреш.
А видях, че не се плашиш лесно.
Нали когато играеш видеоигрите си, си напълно погълнат, и фокусиран,
подготвен за всичко?
Сякаш си извън себе си, но контролираш воина.
Такова поведение трябва да покажеш на побойника.
Напълно спокоен. В ума си, ти можеш да промениш какво ще се случи.
В сърцето ти... няма страх.
Той не може да ти причини нищо, което да не можеш да преодолееш.
Втренчваш се в него... представяш си, че си непобедим.
Поклащаш глава.
Няма повече.
Това ще ги възпре, при 99 пъти от 100.
Ами този един път, когато не го направи?
В такъв случай, синко... просто ги удряш с всичка сила.
Или бягаш.
Няма нищо срамно и в двете. - Както ти направи с Чарли...
...преди да хвърлиш онзи ключ.
Да, нещо такова.
Дани.
Съжалявам, че ти причиних всичко това.
Всичко е наред.
Напомняш ми за него.
Винаги съм харесвал баща ти.
Майка ти също.
Тя беше много специална жена. Понякога си мисля за нея.
Помня, че като малък си мислех, че ще остарея с тези хора.
Божичко. Ето ме сега, на път да се пенсионирам, и сякаш...
...това е друг живот.
Случилото се онзи ден е трагедия.
Не можах да повярвам, когато заобиколих завоя и го видях на дъното на дерето.
Спуснах се надолу максимално бързо. - Мислех, че си го чул как пада.
Викът му, това пишеше във вестника, това ми каза Доти.
Добра памет.
Предполагам, че си прав. Отдавна не съм се сещал за онзи ден.
Опитвам се да кажа, че ти извади късмет да имаш добри родители.
Ще ми се да го бях опознал толкова добре, колкото и ти.
Какво чакаш?
Божичко... къде се бави с тези дърва?
Знаеш ли, аз...
...донесох и малко от това.
Че кой не обича тези бонбонки?
Ливай!
Уил Бийман е!
Хайде.
Всичко е тук!
Сам ли си?
Да.
Носиш ли парите? - Да, синът ми при теб ли е?
Да го пуснем ли? - Да!
Влизам.
Пълен ли е? - Всичко е вътре.
Съжалявам.
Ужасно съжалявам, хлапе.
Добре ли си? Той не те нарани, нали? - Не, не, не.
Той не е истинският обирджия, тате. Е, всъщност е, но...
Знам.
Парите у теб ли са?
Може би.
Всичко наред ли е? Можем ли да си вървим?
Ливай.
Дали може да си получа пушката? Има специално значение за мен.
Хайде, да вървим.
Успех, Дани. - Успех, Ливай.
Кой е това? - Опитах се да дойда сам...
Кой е това?! - Хауъл.
Довел си Хауъл? - Опитах се.
Той стои зад обира. Измисли целия план. - Дани, стой там.
Какво? - Казах ти да не водиш никакви ченгета!
Проклет да си, гражданче.
Веднага излез!
Имам лоши новини за приятелката ти!
Тя е мъртва!
Чуваш ли ме?
Хайде! Всичко свърши!
Не го прави, човече.
Да вървим.
Погледни ме.
Дани, погледни ме!
Всичко е наред. Ще се справим, нали?
Хайде.
Дай си ми парите!
Хайде, да вървим!
Да тръгваме! Да вървим!
Да тръгваме.
Хайде, тате!
Мамка му.
На земята, кучко.
По дяволите.
Ричи се е изпарил.
Лора знаеше, че Уил е бил в пощата, което означава, че Ричи също знае.
Там ли да отидем? - Не, виж.
На миля северно от мелницата и кръстовището на Груген Холоу...
отиваме тук. - Добре.
Харесва ли ти, а?!
Хайде, Том, нямаме цял ден! По-бързо!
Ето го, хайде.
Искам да се качиш горе и да ме чакаш, ясно?
Ще легнеш на пода и нито гък, докато не се върна. Разбра ли?
Разбрах. - Обичам те, хлапе.
И аз те обичам. - Давай.
Хайде, да тръгваме!
Добре, сега легни. - Добре.
Ричи, доведи хлапето! - Добре.
Не! Не!
Горе има ли място за двама?
Пусни я!
Това са моите пари! Няма да я пусна!
Всичко свърши, Хауъл! - Да не би сега да се правиш на герой?
Имам новина за теб. Нещата не стават по този начин!
Аз знам нещичко за героите, аз защитавам цялата тази общност.
Крадеш от хората. - Парите са застраховани, идиот.
Банката ще ти върне всичко.
Какво са 2 милиона за всичко, което съм сторил за жителите на Гранвил?
А сега хвърли насам сака!
Няма повече!
Ще броя до три.
Пусни я. - Можеш да броиш до три?
За какъв се мислиш бе?!
Омитай се, преди да ти пръсна кофата. - Едно.
Дадох живота си за този град, а каква благодарност получавам?
Две. - Ще пусна два куршума в кратуната й.
Да видим дали имаш прецизността да пръснеш моя мозък, а не нейния.
Давай, вече си убиец, нали? Откакто вчера застреля Чарли?
Усещаш ли тръпката?
Помня усещането при първото ми убийство. След като избутах баща ти от скалата.
Три.
Пусни пистолета!
Дани! Дани, не!
Боже мой, не е ли мило?
Дани! - Мога да стрелям, тате.
Не! Дани, не!
Знаеш какво казват, първо жените и децата.
Дани, не!
Мога да го направя! - Пусни пистолета, синко.
Дани! Не!
Дани, не!
Ливай!
Ливай, хайде!
Дани, Дани!
Мамо! - Дани!
Добре ли си? - Да.
Боже мой.
Доста е вълнуващо, успяхме да възстановим всичките пари...
Защо не я добавиш в колекцията си? И без това мястото й е тук.
А Дани не трябва да отстрелва нещо, за да докаже колко е корав.
Той вече е повече мъж от мнозинството.
Добре ли си, хлапе? - Добре съм, тате.
Това е моето момче.
Превод и субтитри: ico K.
Режисьор: СТИВЪН С. МИЛЪР
Сценарист: НИК ГОРДЪН
Бележки:
"И сте свръхзадлъжнели" е: "Имате свръх ливъридж"
"Увеличи позицията ни с още 150..." е:
"Добави още 150 пункта към нашата позиция, и то бързо, преди останалата част от Уолстрийт да види колко е зле."
"Премести го за следващата седмица" е:
"Чудесно, можеш ли да преместиш разговора с Дженерал Илектрик за следващата седмица?"
"Сух Поток"/ "Полумесец" - по принцип се "превеждат" фонетично, но тъй като си имат значение, ги преведох
"Кой превари, той елен ще завари" е: "Early bird catches the buck", като "елен" замества "червей/worm"
И бълг. поговорка с "Ранно пиле" не върши работа, затова импровизирах с друг израз.
"Ловна вишка" или "чакало"
"Нещо не се връзва" е: "Това няма смисъл"
"За никъде не бързаме" е: "Никъде няма да ходим"
"Няма да бездействаме" - тук става въпрос за "финансова помощ" и "как действат в Гранвил" (Bailouts are not the Granville way)
Тоест, полицията ще върне парите, въпреки че са застраховани, тъй като в Гранвил нямат "навика" да "живеят" на помощи
"Егати зверската болка" (like a motherfucker) -
бих го цензурирал с "Адски много/здравата", но трябваше да съдържа ругатня (можеше и "като шут в таш*ците")
"че ще ме натопят" е: "че участвам, само за да поема вината"
"че Стечъл щеше да ме убие" е: "че братята Стечъл щяха да ме убият"
Пълният текст на обявата:
"Баща издирва изгубен син Отиди до ул. "Полумесец" в Данвил, бяла къща в горната част на улицата"
"Защото не поиска това" е: "Защото не поиска това, това не е типична ситуация с откуп"
"Харесва ли ти, а?!" - по-точно: Какво ще кажеш за това?/Как ти се струва това?